Vänta här inne, sergeanten.
Jag ska meddela mr Tulkinghorn att ni är här.
Hallå där, George.
Kom ni hit före mig? Nära vän med den store mannen?
Vi har gjort en del affärer ihop. Här har vi honom.
Sergeant George. Tack för att ni kom hit.
Mr Smallweed berättade att jag är intresserad av kapten Hawdon.
- Kaptenen är död, sir. - Kanske det, kanske inte.
Ni tjänstgjorde under Hawdon och hjälpte honom när han var sjuk.
- Han litade på er. Stämmer det? - Ja, sir.
Har ni brev eller instruktioner som kapten Hawdon skrivit?
- Angår det er, sir? - Jag vill köpa dem.
- Får jag fråga varför? - Nej, det får ni inte.
Om ni vore affärsman skulle ni inte fråga det.
Om ni är rädd för att skada Hawdon behöver ni inte vara orolig.
- Ja, för han är död. - Ni säger det.
Antag att ni har brev med kaptenens handstil.
- Hur mycket vill ni ha för dem? - Jag vill inte ha med det att göra.
Om jag har brev är de privata och personliga.
Det är oss emellan och inte nåt som köps och säljs.
En beundransvärd uppfattning.
Är det sant att ni lät mannen Gridley bo hos er?
Det är det, sir. Jag ångrar det inte.
En hotfull och farlig person?
Jag uppskattar inte era bekanta.
Jag uppskattar inte era, sir. Om vi ska prata om det.
- Sergeant George är väl skuldsatt? - Ja. Upp till hakan.
- Kan skulden krävas in omedelbart? - Min vän i staden behöver bara nicka.
Är sergeant George och alla beroende av honom ruinerade då?
Jag är rädd för det.
Vill ni ändra er, sergeant George?
Det är inget att skämmas för.
Nej, sir. Det vill jag inte.
Tjusig vagn. Byggd för att gå långt och fort.
- Vem tusan är det? - Sir Leicester.
- Det är nog mr Rouncewells vagn. - Ja, naturligtvis.
Mrs Rouncewells son.
Vad ska man kalla honom? Han har kommit sig upp.
Han unnar sig saker.
För en annan son gick det illa, om det är nån tröst.
- Han rymde och hamnade i krig. - Det var tråkigt.
Den här, järnbruksägaren, skrev till mig.
Han bad att få prata med oss två. Jag förstår inte vad han vill oss.
Mr Rouncewell, my lady.
Sir Leicester. Lady Dedlock. Tack för att ni tar emot mig.
Vi hjälper gärna mrs Rouncewells son, sir.
- Varsågod och sitt. - Tack. Jag ska fatta mig kort.
Lady Dedlock har varit vänlig och anställt den unga kvinna vi såg.
- Rosa Cartwright. - Exakt.
Min son är förälskad i ms Cartwright. Han bad mig tillåta att han friar.
Jag har inget emot förlovningen om den unga kvinnan skulle vilja det.
Men jag har ett villkor.
Hon kan inte bli kvar på Chesney Wold.
Inte bli kvar på Chesney Wold? Jag förstår inte, sir.
- Förklara vad ni menar. - Gärna, lady Dedlock.
Jag och min hustru föddes enkelt, men vi har kommit oss upp.
Vi har kunnat utbilda vår son och hans syster mycket väl.
Ojämlika äktenskap är inte ovanliga i världen.
En fabriksägares son kan bli förälskad i en ung fabriksarbeterska.
Drar ni en parallell mellan Chesney Wold och en fabrik?
Ja, platserna är olika, men en parallell kan dras.
Vet ni att den unga kvinnan som hennes nåd valt att ha nära sig-
- blev utbildad här och gick i byskolan strax utanför grindarna?
Hon är säkert väl uppfostrad, så långt det kan räcka.
- Mr Rouncewell... - Ursäkta mig.
Våra åsikter om plikt, ställning, utbildning-
- alla våra åsikter, är så diametralt motsatta-
- att vidare diskuterande skulle vara motbjudande för er, och för mig!
Den unga kvinnan är omtyckt av hennes nåd.
Om hon vill sluta har hon den friheten.
Vi tackar er för den enkelhet med vilken ni talat.
Låt oss nu lämna ämnet.
Sir Leicester. Lady Dedlock. Tack för er uppmärksamhet.
Jag ska råda min son att besegra sina nuvarande känslor. Adjö.
Jag har hamnat i knipa, Phil.
- De där två kan knäcka mig. - Inte de. Ingen knäcker er.
De kan få mig att hamna på gatan och är hårda nog att göra det.
Om jag hamnar på gatan gör du också det, Phil.
- Jag har varit där förut. - Du vill inte återvända dit.
Jag vill inte vara den som får dig att hamna där.
Jag kan göra som de säger.
Men det är en hederssak, Phil.
Det här gamla stället är allt vi känner till.
- Det är allt vi har. - Ja.
Du ska inte hamna på gatan, Phil. Jag gav dig ett löfte och håller det.
De har satt mig i knipa. En riktig knipa.
Jag ska förstå dig nån dag. Det ska jag.
- Vem är det? - Det är jag, mr Krook. Guppy.
- Kenge & Carboys. - Just det.
Ställ bort den där, mr Krook. Här har jag den för en half-crown.
Ni är redan halvt berusad, inte sant?
Låt oss göra det ordentligt.
- En droppe själv? - Inte den här gången.
Det blir lite för mycket för mig.
Barbary. Det är det ni är ute efter. Här.
Ms Barbary. Jag kan inte fatta det, mr Krook.
Det var ms Barbary som tog hand om ms Esther Summerson.
Inte hon. Hon är lady Dedlock nu.
- Det måste finnas en till. - De är släkt. Förstår ni, mr Krook?
Ms Esther Summerson, min ängel, mr Krook-
- kan vara släkt med lady Dedlock, även om det är avlägset.
Då kan hon göra anspråk i Jarndyce mot Jarndyce.
Den för en half-crown är förstklassig.
Provsmaka, unge man från Kenge & Carboys.
- Har ni hört namnet Hawdon? - Hawdon? Det har jag.
- Vad har det med saken att göra? - Jag hörde en sak häromdagen.
- Ms Esther Summerson... - Er ängel!
- Hon hette tidigare Esther Hawdon. - Hawdon?
Jag ska visa en sak!
Titta här. De tillhörde min hyresgäst Nemo.
Kapten Hawdon, var den han var.
Inte röra. Vad tror ni? Värdet?
Mycket?
Jag tänker behålla dem.
Visst, Hawdon. Men doften. En dams doft.
Kärleksbrev. Inte titta. Lukta.
Ni är en förtegen person, mr Krook.
Ms Esther Summerson.
Esther Hawdon.
Nemo, skrivaren.
Känd som kapten Hawdon.
Den första ms Barbary.
Den andra ms Barbary.
Lady Dedlock.
Kära lady Dedlock.
Tusan också!
Richard gillar de andra officerarna.
- De spelar, men han deltar inte. - Armélivet kanske är bra för honom.
- Mrs Woodcourt, sir. - Hon kanske har nyheter?
Det här verkar nog konstigt, men jag ska förklara.
Min son Allan vill bli hågkommen av er alla.
Läkaren Woodcourt.
Jag var i närheten och tänkte att jag skulle presentera mig.
En utmärkt idé. Trevligt att träffas.
Jag förmodar att damerna är Ada Clare och Esther Summerson.
- Vem är vem? - Ms Clare. Ms Summerson.
Ms Clare. Ms Summerson.
Ja, jag förstår.
Mycket gott.
Har ni hört talas om Morgan ap Kerrig, ms Summerson?
Nej, mrs Woodcourt. Det har jag dessvärre inte gjort.
En stor hjälte i vårt land. Han nämns i Mabinogion.
Vi härstammar från honom.
Var min son Allan än är minns han sitt ursprung.
De finns många unga damer som gärna skulle fånga en make-
- som härstammar från Morgan ap Kerrig.
Fånga honom med pengar.
Men han låter sig inte fångas av pengar, skönhet eller nåt annat.
Härkomsten är alltid det viktigaste.
Mår han bra, mrs Woodcourt? Är han på gott humör?
Mycket bra.
Sjösjuka har aldrig besvärat Morgan ap Kerrigs ättlingar.
Får jag fråga, ms Summerson, vad er familj var?
Jag kände aldrig min mor eller min far, mrs Woodcourt.
Inte?
Jag tror att mycket av det slaget pågår i England.
- Är det du, Jo? - Jenny?
- Du mår inte bra, Jo. - Jag ska bara hämta andan lite.
Du blir inte frisk här, Jo. Ingen av oss blir det.
Det är feber överallt. Jag tänker återvända till landet.
Vi ger oss iväg i morgon bitti.
Lite lantluft kommer att göra dig bra, Jo.
- Pojken är ofarlig, mr Tulkinghorn. - Kanske på egen hand.
Men han vet saker han inte borde veta.
Risken finns att han pratar med andra.
En mycket fin släkts rykte står på spel, kommissarien.
- Jag kan inte gripa honom för det. - Naturligtvis inte.
Men ni kan hålla ett öga på honom, för att göra mig en tjänst.
Han ska hålla sig bland sina egna, så att inget farligt kan ske.
Det är det jag menar.
Det bör gå att ordna, mr Tulkinghorn.
Tack så mycket, mr Bucket.
- Tack för att ni kom hit. - Jag skyndade mig.
- Är det pojken? Han ser febrig ut. - Nej, låt henne inte ta mig!
Kom nu, Jo. Han blir snart sig själv igen.
- Låt henne inte komma nära! - Hon vill dig inget ont, Jo.
Du måste sätta dig ner. Du är förvirrad av febern.
Vi måste ta honom med oss så att han får vård, Charley.
Följer du med oss, Jo?
Ni är inte den andra damen. Jag ser det nu.
Hon är lik er, men inte så ung.
- Handlare på baksidan. - Mr Guppy vid Kenge & Carboys.
Jag ska träffa lady Dedlock i ett privat ärende.
Stig på, sir.
Kära lady Dedlock.
Lady Dedlock. My Lady.
- Mr Guppy? - Vid Kenge & Carboys, my lady.
Men i det här fallet agerar han på eget initiativ.
- Sätt er, mr Guppy. - Tack, my lady.
Men det känns mer naturligt att stå upp vid det här tillfället.
Som ni vill, mr Guppy. Var snäll och säg det ni vill säga.
Med ers nåds tillåtelse.
Jag vet inte om ers nåd har hört talas om eller sett-
- den unga damen ms Esther Summerson.
Jag träffade en ung dam med det namnet ganska nyligen.
Ms Esther Summerson är min ängel.
Jag har svurit på att göra allt jag kan för att gynna henne.
Hennes födelse är ett mysterium.
Om jag kan hitta en koppling till ers nåds släkt-
- kan hon bli en part i Jarndyce mot Jarndyce.
Om jag kan fastslå det-
- kanske hon ser mer fördelaktigt på mig än hon hittills har gjort.
Jag förstår. Fortsätt.
Jag träffade tjänarinnan från tiden då Esther Summerson växte upp.
Hon tjänstgjorde hos ms Barbary.
Ms Barbary var ert namn som ogift.
Jag undrar om det kanske finns en koppling till ers nåds släkt.
- Det är möjligt. - Utmärkt.
Den här ms Barbary var mycket förtegen.
Men vid ett tillfälle tycks hon ha berättat saker för min klient.
Hon sa att den lilla flickans namn inte var Esther Summerson.
- Det var Esther Hawdon. - Herregud!
Är ers nåd bekant med namnet Hawdon?
Jag har hört det.
Nu kommer jag till den sista punkten i ärendet, så här långt.
Skrivaren Nemo dog nyligen i ett hus tillhörande mannen Krook.
Jag upptäckte nyligen att skrivarens namn var Hawdon.
Man trodde att han inte lämnade nåt efter sig som identifierade honom.
Men det gjorde han.
Han lämnade efter sig en bunt brev hopbundna med ett band.
- Vem har dem? - Mannen som heter Krook, ers nåd.
Men jag är ganska säker på att jag kan komma över dem-
-och ge dem till ers nåd.
I största förtroende, om ers nåd önskar det.
Ers nåd är inte särskilt uppmuntrande.
Överlämna dem. Om ni vill vara så vänlig, mr Guppy.
Säg inte mer, my lady. Det kommer att göras.
Jag önskar ers nåd en trevlig dag.
Hon levde.
- Bedrövligt. Vad säger du, Harold? - Ni borde köra ut honom.
- Köra ut honom? - Bli arg om jag förtjänar det.
Jag känner en medfödd motvilja. Det var alltid så när jag var läkare.
Han är inte säker. Det är en mycket dålig feber.
- Vad ska han göra? - Jag...
Jag har ingen aning. Jag är bara ett barn.
Det finns nog inget annat barn som du på jorden.
Det finns en säng i stallet. I morgon tar vi honom till sjukhus.
Mycket oklokt.
Kan du rekommendera nåt för gossen?
Min käre Jarndyce.
Han har febermedicin i fickan. Det enda han kan göra är att ta den.
Skvätt ut lite ättika på platsen där han ska sova.
Det håller den sval och honom varm.
Men min åsikt är att det är mycket oklokt att ge honom husrum.
Tack.
Så ja, Jo. Vi ska försöka hjälpa dig.
Så ja.
Tack, frun. Ni är mycket vänlig.
Ursäkta att jag trodde att ni var den andra damen.
Sov nu. I morgon känns det bättre.
Tack, Charley.
Sov själv nu, frun. Vi har ordnat det bra för honom.
Frun!
Vad är det, Charley? Nej! Har han...
Nej, frun. Han är borta.
- Borta? - Jag tittade överallt. Han är borta.
Gossen är säkert undanstuvad, mr Tulkinghorn.
- Är ni helt säker? - Ja. Vi fick information från en vän.
Det gjordes mycket diskret, mr Tulkinghorn.
Jag kanske var onödigt försiktig.
Men det handlar om en av Englands äldsta släkter.
- Vill ni ha ett glas vin, mr Bucket? - Tack, mr Tulkinghorn. Gärna.
God morgon, frun. Det är vackert väder.
Mr Jarndyce! Det är ms Esther!
Ms Summerson är mycket sjuk.
Läkarna sa att hon har...
Hon har alla symptom för smittkoppor.
Kammarjungfrun Charley har vänligt och modigt-
- frivilligt valt att vara ms Summersons sköterska.
Ingen annan, Ada, får gå in i rummet-
- eller handskas med nåt som hon har rört.
- Har alla förstått det? - Ja, mr Jarndyce.
Jag ber till Gud att hon överlever.
Jag klandrar mig själv. Pojken skulle ha tagits till sjukhus.
Skadan var kanske redan skedd. Esther hade inte brytt sig om risken.
- Klandra inte er själv. - Jag ber till Gud.
Om hon skulle överleva, vilket är osannolikt-
- blir hon så hemskt vanställd att varje känslig person, som jag-
- kommer att finna den synen outhärdlig.
Hon kommer fortfarande vara Esther, mr Skimpole.
Hennes sanna vänner kommer att älska henne lika mycket.
- Och kvällsmaten, my lady? - Det ni tycker passar.
Jag fick fint lamm av Diggins. Sir Leicester tycker om lamm.
- Då blir det lamm. - Ja, my lady.
- My lady. - Ja, mrs Rouncewell?
Minns ni de unga damerna som bodde hos mr Boythorn?
- Vad är det med dem? - En av dem är mycket sjuk.
Smittkoppor. Hon dör nog, stackarn.
Mr Diggins hörde det av mr Boythorns dräng.
- Vilken ung dam? - Inte Jarndycemyndlingen.
Den andra. Ms Summerson.
Jarn.... Kenge Carb....
Puppy. Guppy. Hon är hans ängel!
Första ms Barbary. Andra ms Barbary. Kapten Hawdon!
Allt finns här! Nånstans!
Fina saker. Utmärkta saker.
Det brinner i magen.
Jag har aldrig känt mig gladare, Lady Jane.
Nu är jag varm.
Stilla, förbaskade skeva bokstäver!
Vad står det?
"Min egen..."
"Käraste James."
Nemo och damen. Det är ett kärleksbrev.
Jag kan läsa det. Vad är det här?
Lady Jane! Jag kan läsa!
Det är varmt. Mycket varmt.
Varmt som...
Jag...
Ms Flite! Ni är ute sent.
Det är kvavt ikväll, mr Snagsby. Luften har en märklig doft.
Att öppna fönstret hjälpte inte. Mina fåglar darrar och kvittrar.
Kocken på Sol's Arms har nog bränt köttet, ms Flite.
Det var nog inte helt färskt när det hamnade på grillen.
Så är det nog, mr Snagsby. Vädret känns smutsigt.
Vad är det som faller ner? Sot. Det är väldigt oljigt.
- Vem där? - Bara jag, mr Snagsby.
Guppy vid Kenge & Carboys. Jag ska till mr Krook.
Det är tyst och mörkt där inne. Han stängde nog tidigt ikväll.
Han vill träffa mig, mr Snagsby. Viktigt och fördelaktigt för honom.
Krook? Är ni där? Seså, min gamle vän.
Affärer. Pengar att tjäna för oss båda.
Krook? Var är ni?
Vad har hänt? Vad är det för sotig smörja?
Krook? Det är Guppy vid Kenge & Carboys.
Det gäller breven.
Krook!
Jag önskar att jag kunde vara hos henne.
Charley är sliten efter att ha vakat natt efter natt.
Hon vill göra det. Hon är en mycket fin flicka.
Om nån kan få Esther att ta sig igenom det är det hon.
Richard frågar om Esther i breven. Han är så orolig för henne.
Ja, jag vet hur mycket han tycker om henne.
- Vad mer säger Richard? - Han säger mycket.
- Men ni vill nog inte höra det. - Seså, Ada.
Jag blir inte arg på dig, eller honom. Inte som det är nu.
Jag börjar tro att jag var för hård mot er två.
- Hans kärlek till dig är äkta. - Och min för honom.
Men det han säger oroar mig. Det kommer nog att oroa er också.
Då måste du berätta det.
Han vill ägna mer energi åt ärendet i rätten.
Jag var rädd för det.
Han vill bryta med Kenge & Carboys.
En annan advokat ska försvara hans intressen.
Var inte arg på honom, eller mig för att jag berättade det.
Jag blir aldrig arg på dig, Ada, och ska inte vara arg på honom.
Det är inte hans fel.
Ärendet har fått honom ur balans, precis som andra före honom.
Han ska göra det han känner är rätt. Se till att han får veta det, Ada.
Han har alltid en plats i Bleak House och en plats i mitt hjärta.
Ordning, mina herrar.
Vi har samlats för att utreda mr Krooks ovanliga död.
Han var hyresvärd och ägare av Krooks flaskbutik.
Det är det andra märkliga dödsfallet på några månader i den fastigheten.
Det första gällde den skrivare som kallades Nemo.
Det ansågs vara en olyckshändelse orsakad av opiumanvändande.
Mr Snagsby.
Ers nåd. Jag gick förbi mr Krooks butik.
- Jag nämnde den oljiga doften. - Till vem då? Er själv.
Till mig, ers nåd. Jag hade klagat på samma sak.
- Vem är ni? - Ms Flite.
Hyresgäst hos den döde. Jag gör anspråk i rätten.
Mr Snagsby och jag sa det båda. Då dök den unge mannen upp.
- Vilken ung man? - Den där stilige unge mannen.
- Mr Guppy vid Kenge & Carboys. - Ja, just det. Mr Guppy.
Han hittade kvarlevorna. Stämmer det, mr Guppy?
- Jag hade den beklagliga äran. - Tystnad!
Vad gjorde Guppy vid Kenge & Carboys-
- i Krooks butik efter stängning? Hade ni ofog för er, mr Guppy?
Jag protesterar mot den insinuationen, ers nåd.
Mr Snagsby och ms Flite kan intyga att jag regelbundet besökte mr Krook.
Jag var en betrodd vän och gjorde den döde små tjänster.
Jag läste brev och dokument som han själv inte kunde tyda.
- Och vid det här tillfället? - Samma sak, ers nåd.
Jag skulle hämta en bunt brev som han förvarade-
- åt en tredje part som jag hjälpte privat och konfidentiellt.
- Hur fann ni honom? - Död, ers nåd. Bränd.
En liten del brann fortfarande. Blå lågor fladdrade.
- Som plumpudding i konjak? - Exakt så, ers nåd.
Men i det här fallet var det nog gin.
Ni kan kliva ner, mr Guppy.
Mina herrar i juryn. Den döde drack stora mängder sprit.
Som vi vet brinner den.
Kroppens skick tyder på att den brann upp.
Men inte utifrån och inåt, som är det vanliga-
-utan inifrån och utåt.
Jag tror att det är ett exempel på ett sällsynt fenomen.
Ett fall av spontan självförbränning.
Ur vägen! Herregud! Mina ben.
- Sir! Ni stör en coronerutredning. - Det är därför jag är här.
Min egendom! Ingen får röra Krooks saker.
Särskilt inte den där lymmeln vid Kenge & Carboys.
- Er egendom, mr Smallweed? - Krook var mrs Smallweeds bror.
Hon var hans enda levande släkting. Vi hävdar äganderätt.
Mr Tulkinghorn är min advokat. Den som trotsar honom är modig.
Deportering eller galgen för den som rör min egendom!
- Sätt ner mig och skaka om mig. - Förbannat!
- Charley? - Frun! Ni är tillbaka hos oss!
- Hur länge har jag varit borta? - Nästan två veckor, frun.
Läkarna trodde inte att ni skulle överleva.
Jag visste att ni skulle göra det. Ni skulle inte lämna oss.
- Är det inte väldigt mörkt, Charley? - Ljus skulle kunna skada era ögon.
Jag tål nog lite mer ljus nu.
Gör inte så, frun.
- Är jag mycket märkt, Charley? - Det är inte så farligt, frun.
Märkena går bort med tiden. De kommer inte synas, säger de.
- Ge mig en spegel. Jag vill se det. - Inte nu, frun.
Vänta till i morgon. Till ni orkar lämna sängen.
Nu, Charley. Jag menar det.
Ansiktet skulle aldrig bli min lycka, och nu är jag säker på det.
- Frun... - Gråt inte för min skull.
Jag har tur som lever. Tack vare dig.
Jag ska säga det till mr Jarndyce. Han kommer att bli så glad, frun.
Esther.
Det gör inget att ni ser mig. Men Ada skulle nog bli upprörd.
Du får ta den risken. Jag kan inte hålla henne borta.
Esther!
Jag har saknat dig så mycket.
Mr Guppy vid Kenge & Carboys. Jag ska träffa hennes nåd.
Hennes nåd är på väg ut. Ser ni inte vagnen vid dörren?
Jag ser vagnen. Men jag vill träffa hennes nåd ändå.
Jag tror att hon vill träffa mig.
Var snäll och vänta där, mr Guppy.
Tusen ursäkter, ers nåd.
Jag rådde inte på omständigheterna.
Herregud.
Ja, mr Guppy?
Jag ber ers nåd om ursäkt för den olägliga tiden.
Jag sa att alla tider gick bra.
- Sätt er, eller stå upp om ni vill. - Ers nåd är mycket vänlig.
Jag vill inte sätta mig och uppta er tid med det här.
Jag har inte de brev som jag nämnde för ers nåd.
Kom ni hit för att säga det?
Det är inte omöjligt att jag kan få tag på dem så småningom.
Omständigheterna var mycket ovanliga.
Personen som skulle ge mig breven fick ett plötsligt slut.
- Vilken sorts plötsligt slut? - Brand, my lady.
Blev breven förstörda ihop med personen?
Det är omöjligt att veta det. Men jag ska göra mitt yttersta...
Då så, mr Guppy. Ni har sagt allt som kan sägas.
- Ja, my lady. - Då säger jag adjö.
Ursäkta mig, lady Dedlock.
Jag har ärenden åt sir Leicester och trodde att rummet var tom.
Tusen ursäkter, my lady.
Nej, stanna. Varsågod och använd rummet.
Jag ska gå ut och har inget mer att säga den unge mannen. Adjö.
Ursäkta mig, mr Tulkinghorn.
Känner vi er, unge man? Ni är väl vid Kenge & Carboys?
Ja, sir. Jag heter Guppy.
Mr Guppy vid Kenge & Carboys.
Jag trodde att jag hade äran att sköta hennes nåds juridiska saker.
Får jag fråga vad ni gör här, mr Guppy?
Det får ni göra, sir. Men jag har inte möjlighet att svara.
Verkligen? Mycket bra, mr Guppy.
Bara att det är av ett privat och konfidentiellt slag.
Jag förstår.
Tack så mycket, mr Guppy. Adjö.
- Vad har hänt? Vad har jag missat? - Vi har saknat dig mycket.
Det hände en konstig sak. Jag träffade Jenny från Brickfields.
När hon fick höra att du var sjuk klandrade hon sig själv.
- Visste hon nåt om pojken Jo? - Nej. Men det hon sa var märkligt.
En dam i slöja hade stannat vid hennes hus och frågat om din hälsa.
- Vilken dam? - Det visste hon inte. En främling.
Men damen tog din näsduk och gav henne pengar för den.
Minns du näsduken, Esther?
När hennes baby dog täckte jag över hans ansikte med den.
Ja. Jenny hade behållit den bland babyns saker.
- Damen i slöja ville ha den. - Det var märkligt.
- Du tröttar väl inte ut henne, Ada? - Nej. Jag blir allt starkare.
Då kanske du orkar träffa en person som oroligt undrar hur du mår?
- Minns ni min läkare mr Woodcourt? - Ja, mycket väl.
Har ni hört vad som hände? Det blev ett hemskt skeppsbrott.
Bli inte upprörd! Han mår bra.
Hundratals döda och döende. Flera kastades upp på klipporna.
Min läkare var en hjälte och räddade många liv.
Det är omtalat i hela landet. Han får nog en hederstitel.
Ingen förtjänar det mer.
- Är ni säker på att han mår bra? - Mycket bra, kära ni.
Varsågod, mr Smallweed. Mr Tulkinghorn väntar på er.
Försiktigt, era slakthusråskinn!
Mina ben och leder.
Jag skulle uppskatta det om ni kunde komma till mig ibland-
- så att jag slipper forslas runt som en slaktlåda.
Tack för att ni kom hit, mr Smallweed.
- Jag borde vakta Krooks saker. - Vad behöver vaktas?
Jag vet inte, men odjuret hade nåt som var värt att knycka.
- Guppy är ute efter nåt där. - Guppy?
Han var uppblåst under coronerutredningen.
- Nämndes namnet Hawdon där? - Nej.
Han är central i det här, tror jag. Vi borde prata med sergeant George.
Kräva in skulden och göra sågspån av honom!
Om det behövs, mr Smallweed. Det kanske blir så.
Behöver det alltså bli så här, sergeanten?
Hellre ruinerad än att visa en bit papper med en handstil?
För min del spelar det ingen roll.
Spelar det ingen roll? Vi ska göra sågspån av er.
För er del, sergeanten.
Men det finns minst en till som är beroende av er.
Tänker ni dra med er honom för er stolthets skull?
Er vän kapten Hawdon är död och borta.
Vad ska Phil Squod göra om ni förlorar er verksamhet?
Svälta, antar jag.
Det bryr inte jag mig om, eller mr Smallweed.
Men hur klarar ert samvete den saken, sergeanten?
- Brevet kommer väl inte skada nån? - Jag garanterar inget.
Men om ni inte visar det förstår ni säkert konsekvenserna.
Då har jag inget val.
- Har ni dokumentet med er? - Nej.
- Jag ska ta det med mig. - Gör det.
Men var försiktig, mr Tulkinghorn. Andras liv betyder inget för er.
Om jag var ni skulle jag frukta för mitt.
Hotar ni mig?
Jag har blivit hotad förut. De som hotade fick ångra det.
Jag har inte mycket att frukta från såna som ni.
Clamb!
Följ den här gentlemannen ut.
Text: Håkan Axén www.sdimedia.com